Dědictví je proces, který se vztahuje k majetku, který zůstává po někom, kdo zemřel. Dědictví je obecně vnímáno jako majetek, který po sobě někdo zanechá, ať už se jedná o věci movité nebo nemovité. Avšak dědictví může být mnohem víc, než jen to, co může být viděno fyzicky. Ať už jsou tím dědictvím věci, peníze, autorská práva, nebo i vzpomínky, dědictví je osobním důkazem, že ten, kdo nám to dědictví zanechal, existoval a byl součástí našich životů. Ale co tedy ve skutečnosti patří do dědictví?
Nejčastěji, když se řekne dědictví, lidé si představí věci movité a nemovité. Nejprve bychom se měli podívat na to, co lze označit jako věci movité. Mezi tyto věci patří například domácí spotřebiče, nábytek, obrazy, šperky, drahé kovy, domácí dekorace nebo dokonce i finanční prostředky. Kromě věcí movitých do dědictví patří i věci nemovité. Mezi tyto patří například domy, byty, pozemky, pozemkové úpravy, ale i komerční nemovitosti, jako jsou obchody, restaurace nebo dokonce i lesy.
Kromě věcí movitých a nemovitých však může být součástí dědictví také autorská práva. Většinou se jedná o práva k obrazu, písni nebo dokonce i příběhu, který byl někým vytvořený. Toto autorské právo může být předáno v dědictví, pokud se jedná o osobní dílo nebo dílo, které bylo vytvořeno pro jinou osobu.
Pokud jde o to, co patří do dědictví, je třeba vzít v úvahu i to, že se jedná o majetek, který byl vlastněný jedním zemřelým. To znamená, že v dědickém řízení je třeba vyřešit vše, co zemřelý vlastnil, a to jak výlučně (byl jediným vlastníkem), tak v podílovém vlastnictví.
Myslím, že je důležité mít na paměti, že dědictví není jen o věcech a majetku, ale také o lidech. Dědictví může být vyjádřením toho, jaký typ člověka někdo byl a jaký vliv měl na naše životy. Dědictví může být i způsob, jak našim dětem, přátelům a rodině předat to, co je pro ně důležité, ať už se jedná o věci, peníze, autorská práva, nebo vzpomínky. Dědictví je způsob, jak zanechat po sobě stopu, která bude trvat navždy.